- Fin timing. Hvordan var treningen? - Idiotkvinnen pratet I telefonen.
- Jeg hater folk. - Og foran henne sto et stort skilt:
"Ingen mobiler".
Jeg stirret på henne, prøvde å sprenge henne med tankekraft, så på skiltet, -
- så på henne og på skiltet igjen og hun bare lallet videre!
Helt fjern! Jeg burde kastet mobilen tvers over treningsstudioet!
- At du ikke sa noe? - Jeg ville ikke gjøre en greie av det.
Se hvem som er her.
- Se, der er kjæresten din! - Hun er ikke...
Morgen!
- Du fikk meg nesten! - Ja, nesten.
Jeg var faktisk på jakt etter deg.
Matt LeBlancs agent ringte og sa at dere ville ha med ham I "Opposites"?
- Å ja... - Jeg ble helt stum.
Unnskyld, vår feil. Matt leste manuset, ville være med, vi klarte ikke å si nei.
- Nå vet dere hvordan jeg har det. - Vi sa det I går, det var ikke pent.
- Neste gang hadde et forvarsel vært bra. - Absolutt.
Forhåpentligvis blir det ingen flere ganger.
Uansett er vi sene til en lesing, så vi ses.
Jeg liker henne. Er hun ikke toppen?
- Der fikk du meg nesten igjen. - Jeg vet det!
- Hva faen var det? - Hva?
- "Hva"? Hun kjørte nesten over meg. - Det var en ulykke!
Første gangen, kanskje. Jeg er ikke et lite ekorn som vil over motorveien.
- Men kom an... - Hun så knapt på meg. Bare på deg.
Jeg har alltid slått an blant lesbene.
På skolen sa man at jeg kunne gjøre kvinner homofile.
Godt du trives. For meg er det ubehagelig.
Vi må treffe på ham en gang.
Skuespillere mister roller hele tiden. Han er en stor gutt.
En gang må han akseptere... Hei!
Han har ikke kommet dit ennå.
Å, så fælt.
Ok. Si fra om du får vite noe mer.
- Gode nyheter? - "Up til now" måtte legges ned.
Han som spiller bestevennen, ståoppkomikeren Adam Bailen...
- Det uttales nok "Balen". - Nei, "Bailen".
- Er du sikker? - Hun sa "Bailen".
Og jeg som sagt "Balen", så pinlig.
- Hva er det med ham? - Han er død.
Han falt av en båt I går kveld. Man fant nettopp liket.
Å, Gud! Hva gjorde han på en båt?
Båtet?
Hvorfor?
- Han var så ung. - Og så begavet. Svært morsom.
Jeg vet det, og han hadde gått ned masse.
Så fælt.
Så nå må vi rollebesette igjen?!
Midt I pilotsesongen? For et jævla mareritt!
Hva med Matt LeBlanc? Gudene skal vite at han er ledig.
- Er han ikke for gammel? - Den andre kan ha en gammel bestevenn.
Nei, det lyder deprimerende.
Men jeg liker ham, vi burde ha ham I tankene for noe.
Hva?
- Er du fremdeles sur på Merc? - Hva tror du? Hvorfor det?
- Jaha, hva er deres fine nyheter? - Vi diskuterte mulige programledere.
- Jaså, liker dere min nye liste? - Den er bedre. Alle lever jo.
- Det var så lite. - Bortsett fra Gene Rayburn som er død.
Dæven! Aldri får man ha flyt!
Det gjør ingenting, for vi har en ide vi er veldig begeistret for.
- Er dere begeistret er jeg begeistret. - En skuespiller. Sjarmerende, morsom.
- Og levende? - Absolutt.
- Han har aldri gjort noe lignende. - Hvem er det? Jeg dør!
Vent du bare. Det er nok jeg som skal fortelle det her.
Matt LeBlanc.
- Nå tøyser du vel? - Ler jeg?
Hold opp, tuller dere? Aldri at den kukksugeren får kjøre programmet mitt!
Jaså? Jeg trodde at du ville synes?
- Det må være noen annen. - Ikke for meg.
Du kjenner Helen, får hun en ide...
Vær så snill, jeg ber deg... vi har jo en fortid!
Jeg tror nok at vi alle er klar over fortiden vår.
Jøss, er det derfor? Fordi hun fortalte...
Absolutt ikke. Du vet at jeg er bedre enn det.
Jeg sverger ved min lille svastika til tatovering: Det er ikke personlig.
Hold opp, Merc Lapidus?!
Det funker ikke uten deg, sa han. Jeg pratet med ham selv!
- Jeg bryr meg ikke. Aldri. - Jeg skjønner.
- Nei, for om du hadde gjort det... - Kan du slippe følelsene litt?
Du ba om et prosjekt og dette er et fantastisk prosjekt!
Jeg burde vel ha poengtert "ingen prosjekt som produseres"-
- "av et løgnaktig og ondskapsfullt rasshøl av et knullefjes"!
- Hei... - Vi elsker deg!
- Jeg elsker dere også. - Vi ser at du spiser, men...
Ja da.
- Blir det bra? - Igjen?
Sånn ja.
Okidoki, takk skal dere ha. Ha det. Konichiwa.
Hør iallfall på tilbudet. Det er penger og andeler.
- Du eier en stor del av programmet. - Jeg vil faen ikke være programvert!
Programmet har potensial til å bli en greie. Det er stort I Nederland.
Alt er stort I Nederland, landet er jo så lite!
Jobben min er å råde deg og her er mitt råd: Ikke vær dum.
Dette kan bli store penger for deg, og du trenger en store penger.
Her er mitt råd til deg: Jeg driter I det! Jeg selger heller huset-
- enn å jobber med den der klemmende, svikefulle, tynnhårete...
- Ikke si "jøden", ikke si "jøden". - Jeg tenkte ikke si "jøden".
Beverly Lincoln på eneren.
Det er ingen stor greie, men I framtiden når Beverly ringer meg-
-kan du la være å rope det ut til meg?
Ingen stor greie, som sagt.
Men kanskje du kan hoppe over intercomen også-
- og bare komme inn og lavmælt si "det er du-vet-hvem".
"Du-vet-hvem", greit.
Og så kan du vel holde henne utenfor min samtaleliste, hvis folk sjekker?
- Og, som sagt... - Ingen stor greie.
Forresten så er "du-vet-hvem" fremdeles på vent.
Å ja, takk!
Hei! Beklager, han måtte dra meg ut av et møte.
- Ingen fare. - Hva hadde du på hjertet, da?
- Jeg hadde et spørsmål - og vær ærlig. - Når er jeg ikke det?
- Nå. - Ålreit, ok. Hva er det?
- Har Helen et problem med meg? - Hva?! Helen?! Nei!
- Jeg fikk en merkelig følelse I går. - Fra Helen?! Helt vilt!
Helen elsker deg! Stor fan!
- Jaså? Hun prøvde å kjøre over meg. - Det var bare Helen som spøkte!
Og det skal være på skrivebordet mitt I morgen tidlig!
- Hvem var det? - Den idioten på Research.
Stuart? Skal vi sparke ham?
Kanskje det. Kanskje. Smart.
- Yo. - Hei, Matt. Britta.
Det tok type fem minutter å finne en som er interessert I strandhuset!
- Oi, det var fort. - Du kjenner meg.
- Hvem er det? - Det kan jeg ikke si.
- Alvorlig talt? - Jeg måtte avgi taushetsløfte.
- Miley Cyrus? - Da ville jeg sagt det.
- Jim Carrey? Han I Bee Gees som lever? - Barry?
- Er det ham? - Jeg spiller ikke med her.
Bare si en ting: Har personen noensinne vært "tilbake til framtiden"?
Fredag morgen vil man iallfall se på huset. Kan du være borte da?
- Borte? Det er mitt hus. - Selgeren bør ikke være der.
- Og her insisterte man på det. - Så det er en han?
- Det sa jeg ikke. Jeg legger på. - Matt Damon. Harrison Ford.
- Dwayne "The Rock" Johnson! - Hold opp!
- Fredag morgen? - Ja, greit.
- Og utropspris er minimum. - Det var jeg veldig tydelig med.
- Jeg sier hvordan det går. - Herlig.
- Benedict Cumberbatch! Han fins, hva? - Nei. Ja. Ha det.
Hva I helvete?!
Hallo! Hei, hallo?
- Hva gjør du med bilene våre? - Det er herr LeBlancs biler.
Teknisk sett, men han ga dem til oss.
Da tar han dem vel teknisk sett tilbake nå.
Vent, la meg prate med LeBlanc, jeg kan sikkert overtale ham.
Virkelig? Bilene? Tar du tilbake bilene?!
Skal du straffe oss sånn? Føles det ikke smålig, selv for deg?
- Pen overtaling. - Småunge!
Slipp det.
Ja da, ta dine jævla biler! Hvem bryr seg?! Ta dem, bare! Stikk!
- Solbrillene dine er vel I bilen? - Skitt! Faen! Vent!
- Du er fortsatt her! - Jeg går nå.
- Det sa du for en halvtime siden også. - Rolig, jeg går.
- Jeg sier farvel. - Det sa Cher også. Hun løy også.
- Gå! - Ok!
- Hva gjør du? - Lager kaffe på veien ut. Vil du ha?
Du må ut herfra. Skitt!
- Ops. - Ingen "Ops". Bakdøren!
Slapp av! Jeg vil bare se hvem det er.
- Ok, da - går du da? - Da går jeg.
Hei! Kom inn!
Jeg kjenner ham ikke igjen. Hva har han spilt I?
Eiendomsbransjen. Han er eiendomsmekler.
- Hva faen? - Ja, nettopp. Du var I programmet hans!
- "Programmet" hans? - Du har sett ham. Gå nå.
Mann!
Se du også på dette stedet?
- Nei, jeg bor her. - Hold opp?
De sa at det var noen berømt, men jeg tenkte ikke på deg.
- Det er meg. - Helt vilt.
- Tenk deg at jeg kjøper huset ditt! - Det går ikke.
- Har du engang råd til dette? - Er det ikke sprøtt?
- Jeg fikk tre filmer på rad. - Alvorlig talt?
De bygger på en trilogi. Jeg har ikke lest dem, for det er tre.
Jo.
- Får man en visning? - Jeg var på vei ut.
Kom an, vis meg rundt!
Greit.
- Stuen. - Fy faen, det er supert!
- Japp. - Jeg skal ikke endre det døyt.
Det er som et jævla 90-tallsmuseum! Som om tiden har stått stille her.
- Foreldrene mine hadde disse stolene! - Møblementet er inkludert I prisen.
Gud! Var det du?
Ja?!
Jøss...
- Oi, for et hvitt piano! Spiller du? - Nei.
- Vil du høre meg spille? - Nei! Omvisningen fortsetter!
Unnskyld.
Oi! Pent.
Sånn er det å ha sjøutsikt.
Se på dette! Du må ha hatt en del ville fester I din tid.
Ja... det var jeg, Abe Lincoln og noen fra Bibelen.
Omvisningen fortsetter!
- Hei. - "Du-vet-hvem" på toeren.
Å! Takk, Peter.
- Skal jeg lukke døren? - Ja da. Hvorfor ikke?
- Hei, skatt. - Jeg må snakke med deg.
Ansikt mot ansikt. Kan vi gå på en spasertur eller ta en drink?
Om jeg bare kunne, men det er så mye nå. Pilotsesongen.
Jeg kan komme til deg om det er lettere.
Her? Nei. Nei, det går ikke. Jeg kan komme til deg.
- Kanskje bak scenen din? - Bak scenen vår?
Ved containerne. Jeg er på vei!
Det var det. Du har sett hele huset. Ha det.
- Vent, får jeg spørre om noe? - Nei.
Hva?
Jo, jeg har en masse penger siden de filmene, og folk sier "invester".
Men... jeg vet ikke en dritt om eiendomsbransjen.
Hva er spørsmålet?
Jeg har sett på en gjeng steder, og dette er helt klart det kuleste.
Fremdeles ikke noe spørsmål.
Jeg innser at det er ditt, men...
Som investering - hvis du ikke hadde måtte selge det, hadde du kjøpt det da?
Hva, "hvis jeg ikke hadde måttet selge det"?!
- Jeg kan ha sagt noe... - Jeg "må" ikke selge!
Britta sa... Jeg hørte nok feil.
- Jeg trenger faen ikke selge! - Vær så snill...
Alle som er rasshøl skal ut herfra nå!
Ut av mitt hus! Ut!
Ta dine jævla grapefruktlys og stikk!
Dette er grunnen til at man ikke vil ha selgere på visninger!
- Kan jeg kjøpe bare pianoet? - Ut av mitt hus!
Hallo...
Godt jobbet.
- Hva er det med deg? - Hva?
"Hva?" Vi treffes blant søppel!
Oi, når ble du så fin?
- Hva foregår? - Ingenting!
Ok, du vet da jeg sa at Helen ikke har noen problemer med deg?
- Helen har problemer med deg. - Takk!
- Så... hva da? - Du kommer til å le av det.
- Men det gjør jeg ikke. - Det er så sprøtt!
Men...
hun har fått for seg... at du kan være...
- Hva? - Forelsket I meg.
Forelsket I deg?!
- Du trenger ikke si det sånn... - Gode gud!
- Av alt jeg forestilte meg! Galskap! - Akkurat det jeg sa!
- Er hun redd du er forelsket I meg? - Nei.
Er det så utrolig? I hennes fantasi er jeg forelsket I deg, men ikke du I meg?
Nei.
Det er litt uforskammet.
Hun tenker vel at det er mer trolig at...
At det går I den retningen, men ikke den?
Jeg vet ikke... Det er du som har lesbisk frisyre.
Det er du som har en lesbisk kjæreste!
- Der er han! - Visst er jeg det!
Kom her!
- Unnskyld at jeg er sen. - Ingen fare.
Jeg ble sittende I telefonen med Nederland.
Alt de sier lyder som om de harker.
- Så... hvordan går det? - Den var god.
Alvorlig talt, hvordan? Etter denne Larry Penzel? Tjuveradden.
- Jeg hørte at du tapte mye. - Ikke som du.
- Noen sa 32? - Det er bare penger.
Sant, bare man har helsen. Og ryker en balle, prioriterer man om I livet.
Jeg får tro deg der, jeg har mine.
- Godt det holder med en. - Men jeg har heller to.
- Og du, da? Hvordan går skilsmissen? - Skilsmisser blir lettere for hver gang.
- Hun dumpet visst deg også? - Ja.
Men det kostet ikke meg noe.
- Se på oss. Vi skal gjøre et program. - Se på oss.
Og at vi kan sitte her og bryte brød sammen sier en hel del om oss.
Kan vi få litt brød her? Det er det jeg liker med bransjen:
Når det gjelder legger man all skitt til siden og lager god TV.
Vi trenger ikke like hverandre.
- Ingen fare. - Akkurat! Vi er proffe.
- Som to gamle horer. - Ja. Si noen vi ikke gjør det med?
- Jeg er opprømt om dette. - Jeg vet det.
- Du, forelsket I Carol? - Jeg vet det!
Det er jo galskap!
- Bruk grytehanskene. - Det går bra.
- Og hvordan fikk hun den ideen? - Frisyren min, blant annet.
- Hva? - Jeg ser det ikke.
- Vil du høre noe særlig irriterende? - Alltid.
Tydeligvis er Carol I dette scenarioet ikke forelsket I meg.
- Det er jo bra. - Ikke om jeg er forelsket I henne.
- Men det er du ikke. - Det er ikke det!
- Du vil hun skal være forelsket I deg? - Det hadde vært høflig.
Jeg skal iallfall treffe Helen I morgen og ordne opp I det.
- Kjære Gud, nei! - Jeg vil rens luften og berolige henne.
Og hvorfor skulle hun tro deg? Du gjør det bare verre.
- Der, nå ble den sunn. - Ja, den er nesten en salat nå.
Vær så snill, ikke snakk med Helen.
- Skal jeg bare la henne tro...? - Ja, la det være!
Det funker bra med henne. Hun liker serien og oss.
Eller gjorde, til frisyren din ble involvert.
Og lov meg at du holder deg borte fra Carol.
- Hun er min venn. - Kom an.
Du hadde dratt tilbake til London og ikke tenkt mer på henne. Jeg ber deg.
Man vil ikke havne mellom to lesbiske.
Eller en og en halv lesbisk, eller hva Carol er akkurat nå.
- Skal du ta tilbake sengen nå? - Akkurat, sengen.
- Jeg vil ha sengen min. - Gode gud. Hvor full er du?
- Vær så snill, ikke si at du kjørte hit? - Jeg tror at jeg gjorde det.
- Hva gjør du her? - Jeg kom for å si faen ta deg.
Faen ta deg. Og faen ta deg.
Har faen tatt oss nok nå? Nei, slipp det.
Vet du hva? Nå holder det. Du er skuespiller.
Du har sikkert mistet roller før.
Men på grunn av dere må jeg nå bli...
- Hva? - Gameshowprogramleder.
- Gameshowprogramleder! - Hva snakker du om?
Og vil du vite hvem jeg gjør det med? Merc Lapidus!
- Merc Lapidus? - Hold opp?
Japp. Det er som å jobbe for Hitler. Men at han lever I slutten.
- Det lyder fælt. - Det er fælt!
Faen så fælt!
- Og det må du gjøre? - Ja. Jeg må gjøre det.
Jeg har ikke noe annet valg.
Kom her...
- Beklager at jeg tok bilene deres. - Man kan ikke jobbpendle I en "Trist".
- Dere får dem tilbake. - Takk.
Jeg er bare... så trøtt.